Порядок встановлення земельних сервітутів
Власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів:
а)право проходу та проїзду на велосипеді;
б)право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху;
в)право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій;
г)право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку;
ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку;
д)право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми;
е)право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми;
є) право прогону худоби по наявному шляху;
ж)право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд;
з)інші земельні сервітути.
Порядок встановлення земельних сервітутів
1.Власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки.
2.Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду. 
3.Право земельного сервітуту виникає після його державної реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на земельну ділянку.
 Ініціатором встановлення сервітуту виступає власник або землекористувач менш цінної земельної ділянки, який бажає отримати певні вигоди від використання чужої землі для обслуговування своєї ділянки.
 Земельний сервітут повинен представляти конкретний інтерес для його потенційного власника, бути йому корисним. Не можна вважати сервітутом обмеження власника в здійсненні певних дій по відношенню до своєї землі, якщо це не дає іншій особі ніякої вигоди — від кращого господарювання на землі до права мати незатінену будівлю.
 Сервітут не створює для його носія можливості вимагати від власника землі чи користувача здійснення якихось певних і конкретних дій в його інтересах. Останні повинні не заважати особам, що реалізують сервітут, здійснювати певні дії (наприклад, прогон худоби через ділянку до водойми) або утримуватись від власних дій по відношенню до своєї землі, які вони б могли здійснити при відсутності сервітуту (наприклад, риття канави через наявний шлях до ділянки).
 Земельний сервітут не повинен бути обтяженим власним сервітутом.
 В світовій практиці сервітути встановлювались за домовленістю сторін на підставі договору, за рішенням суду, по успадкуванню, в разі набувальної давності.
Земельний кодекс України поділяє земельні сервітути лише за терміном їх дії (на постійні та строкові). На вимогу власника земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, дія цього сервітуту може бути припинена в судовому порядку у випадках: припинення підстав його встановлення; коли встановлення земельного сервітуту унеможливлює використання земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, за її цільовим призначенням.

Начальник	реєстраційної служби					М.М.Курах